POPEL je symbolem pomíjivosti člověka. Naši předkové dobře věděli, že zároveň pomáhá životu, očišťuje a chrání. To, co se zdá být beznadějné, je ve skutečnosti novým začátkem. Proto se necháváme značit popelem, ne proto, že je vše ztraceno, ale pro novou příležitost být lepší. Aby z nás jednou nezbyl opravdu jen ten popel…
Stvoř mi čisté srdce, Bože, obnov v mém nitru pevného ducha. (Žalm 51, 12)